Intensivsykepleieres erfaringer med kollektiv mestring av arbeidsrelatert stress - Marte Kristoffersen; Anne-Marthe Rustad Indregard (Cappelen Damm Akademisk NOASP, 2024)
Bakgrunn: Intensivsykepleieres arbeidshverdag preges av høye faglige og relasjonelle krav. Intensivmiljøet er høyteknologisk og avansert, og arbeidspresset er stort. Tidligere studier viser at intensivsykepleiere har økt risiko for omfattende arbeidsbelastning, høy forekomst av utbrenthet og økt sykefravær, og mange ytrer et ønske om å forlate yrket. Det er behov for mer kunnskap om kollektive mestringsstrategier som bidrar til at intensivsykepleiere håndterer arbeidskravene de står overfor, og som forebygger negative konsekvenser av arbeidsrelatert stress. Hensikt: Å utforske og beskrive intensivsykepleieres erfaringer med kollektiv mestring av arbeidsrelatert stress.  Metode: Kvalitativ pilotstudie. Utvalget besto av intensivsykepleiere med minst tre års erfaring. Fire individuelle semistrukturerte dybdeintervjuer ble gjennomført på to intensivavdelinger ved et universitetssykehus på Østlandet. Analysen ble utført etter Braun og Clarkes tematiske analysemetode. Resultater: Analysen resulterte i to hovedtemaer: 1) «Betydningen av handlingsberedskap i en kompleks arbeidshverdag» og 2) «Behov for sosial støtte fra kollegaer og ledere». Handlingsberedskap omfattet betydningen av akuttberedskap, rolleavklaring, fagutvikling, mestringstro og kompetanse om arbeidsrelatert stress og mestring. Videre kom det frem at en synlig og anerkjennende ledelse, felles refleksjon og ventilering med kollegaer var relevant for å oppleve kollektiv mestring. Konklusjon: Intensivsykepleierne i denne pilotstudien erfarte handlingsberedskap og sosial støtte fra kollegaer og ledere som vesentlige faktorer for kollektiv mestring av arbeidsrelatert stress. Resultatene anses som relevante og nyttige for utarbeidelse av nye og større studier. Videre forskning er nødvendig for å forstå kompleksiteten av kollektiv mestring for intensivsykepleiere.  ENGLISH ABSTRACT Intensive Care Nurses' Experiences with Collective Coping of Work-Related Stress Background: The working life of intensive care nurses are characterized by high professional and relational demands. The intensive care environment is technologically advanced and the work pressure is high. Previous studies show that intensive care nurses have an increased risk of substantial workload, high levels of burnout and sickness absence, and many are considering leaving the profession. There is a need for more knowledge about collective coping strategies helping intensive care nurses to manage the job demands and to prevent the negative consequences of workrelated stress. Purpose: To explore and describe intensive care nurses' experiences with collective coping of work-related stress. Method: Qualitative pilot study. Our sample consisted of intensive care nurses with at least three years of experience. Four individual semi-structured in-depth interviews were conducted at two intensive care units at a university hospital in Eastern Norway. The analysis was conducted by using Braun and Clarke's thematic analysis method. Results: The analysis resulted in two main themes: 1) "The importance of preparedness in a complex workday" and 2) "The need for social support from colleagues and leaders." Preparedness included the importance of emergency preparedness, role clarification, professional development, self-efficacy and competence about work-related stress and coping. Furthermore, it became clear that visible and appreciative leadership, along with shared reflection and ventilation with colleagues, was relevant for experiencing collective coping. Conclusion: In this pilot study, intensive care nurses experienced preparedness and social support from colleagues and leaders as essential factors for collective coping with work-related stress. The results are considered relevant and useful for the development of new and larger studies. Further research is needed to understand the complexity of collective coping for intensive care nurses.