Аналіз особливостей побудови традиційної системи тренування юних спортсменів, які спеціалізуються в рукопашному бою, на етапі попередньої базової підготовки - Yuriy Radchenko; Oleksandr Mykhnyk (Lesya Ukrainka Volyn National University, 2023)
Актуальність. У рукопашному бою особливо важливим є розвʼязання проблеми оптимізації структури та змісту тренувань на стадії базової підготовки, яка здебільшого обумовлює ефективність усіх наступних етапів багаторічної спортивної діяльності. Мета роботи - вивчення й систематизація наукових студій, спрямованих на визначення особливостей побудови традиційної системи тренування юних спортсменів, які спеціалізуються в рукопашному бою, на етапі базової підготовки. Методи - теоретичний аналіз й узагальнення літературних джерел, спостереження, бесіди, опитування та анкетування тренерів, узагальнення передового досвіду фахівців. Результати дослідження. Проблемне коло розробки теорії й методики юнацького спорту й системи підготов- ки спортивних резервів протягом багатьох років залишається в центрі уваги фахівців, пов'язане, серед іншого, із невідповідністю основних теоретико-методологічних положень наявної системи підготовки юних спортсменів щодо практичних умов їх реалізації. Сучасне уявлення тренерами про побудову традиційної системи тренування юних спортсменів, які спеціалізуються в рукопашному бою, ігнорування на практиці низки теоретичних положень, прагненням виконувати цільові установки на отримання призових місць у різних змаганнях у подальшому при- зводить до передчасного вичерпання функціональних ресурсів організму юних спортсменів й унеможливлює подальше зростання їхньої спортивної майстерності. Висновки. Установлено, що багато юних спортсменів етапі попередньої базової підготовки виконують значні обсяги роботи, беруть участь у великій кількості змагань, тренуються двічі на день і тому досягають високих для свого віку спортивних результатів. Зазвичай, такі спортсмени є безперспективними, а тому побудова оптимальної системи тренування юних спортсменів можлива лише на підставі комплексного підходу, у якому потрібно враховувати морфологічні, функціональні та психічні особливості юних спортсменів, їхні адаптаційні можливості, реакцію на високі тренувальні й змагальні навантаження, особливості тренування минулих років.