Диференційний підхід до хірургічної корекції вродженої лійкоподібної деформації грудної клітки в дітей - O. A. Danilov; V. R. Zaremba (Group of Companies Med Expert, LLC, Kyev, Ukraine, 2021)
Лійкоподібна деформація грудної клітки (ЛДГК) є найчастішою її вадою, зустрічається в 0,1-0,8% популяції. Цій ваді властиві зміни в кардіореспіраторній системі, індукція супутніх деформацій хребта, тяжкі психологічні проблеми. Операція Nuss і більшість її модифікацій не можуть забезпечити хороших результатів у лікуванні нетипових анатомічних варіантів деформації; їй характерні зміщення та прорізування пластин, хронізація післяопераційного больового синдрому, деформація ребер, що спонукає до пошуків шляхів вирішення цих проблем. Мета - поліпшити результати лікування пацієнтів із різними формами ЛДГК шляхом впровадження власних диференційованих варіантів операції Nuss та вибору оптимального розміру фіксуючих пластин; проаналізувати результати лікування. Матеріали та методи. Для роботи використано класифікацію H. J. Park. Розроблено варіанти операції Nuss для таких типів ІІА1; ІІА2; ІІА3; ІІВ, ІІC. Усі варіанти операцій починаються з повільного витягнення передньої грудної стінки у фізіологічне положення за лігатури, накладені на нижню третину грудини та ребра. Використовується при ІІА1, ІІА2, ІІА3 типах горизонтальне розташування фіксувальної пластини, а при ІІВ та ІІC типах - косе її розташування з нижчим розташуванням кінця пластини на більш запалому боці. В обох варіантах розташування пластини застосовується жорстка фіксація стабілізаторів пластини до двох (іноді - 3) ребер з обох боків субокістно, а при ІІВ та ІІC типах стабілізатор пластини на більш запалому кінці фіксується вентральніше, а на більш опуклому - дорсальніше. Для хірургічного лікування широких і поширених типів деформації використовуються дві пластини (ІВ, ІІА2, ІІА3); для лікування варіантів деформації ІА, ІІА1, ІІВ, ІІС - одну пластину. У разі поширеного варіанту ІІС - дві пластини. При встановленні двох пластин коротша верхня пластина за Pilegaard встановлюється при ІВ, ІІА2; стандартно визначеної довжини - при ІІА3 та поширеному варіанті ІІС. Проведене математичне моделювання функціонування коригувальної пластини як монолітної арочної конструкції з жорстко фіксованими кінцями з визначенням оптимальної ширини пластини при товщині 2,2 мм. Проаналізовано хірургічне лікування 55 пацієнтів із ЛДГК, прооперованих у 2018-2020 рр. (ІА - 25; ІВ - 6; ІІА1 - 7; ІІА2 - 3; ІІА3 - 2; ІІВ - 6; ІІС - 4). Результати. Виявлено відмінні та хороші косметичні і функціональні результати. Післяопераційні ускладнення - 4 (7,3%). Відзначено 2 післяопераційні локальні асиметричні кілеподібні деформації: одна - при ІІВ, ще одна - при лікуванні ІІС (проводиться успішне лікування в індивідуальній динамічній компресійній брейс-системі). В одному випадку діагностовано простий пневмоторакс, ще в одному - прорізування однієї з двох коригувальних пластин. Наведено практичні рекомендації щодо визначення оптимальної ширини пластини: при її довжині 280 мм і менше - 12 мм; 290-300 мм - 13 мм; 310-320 мм - 14 мм; 330-340 мм - 15 мм; 350-360 мм - 16 мм. За місяць після операції проанкетовано 26 пацієнтів за шкалою NRSP і отримано такі результати. Серед прооперованих пацієнтів з ІІ ступенем деформації: 1 бал - 50,0% пацієнтів, 2 бали - 25% пацієнтів, 0 балів - 25,0% пацієнтів (середній бал - 1,0); серед пацієнтів з ІІІ ступенем деформації: 1 бал - 25% пацієнтів; 2 бали - 50% пацієнтів; 3 бали - 12,5% пацієнтів; 0 балів - 12,5%, середній бал - 1,63. Хронізації післяопераційного больового синдрому не виявлено. Висновки. Запропонований диференційний підхід у лікуванні ЛДГК, що полягає в ретельному плануванні операції (правильне визначення кількості пластин, їх розміру, способу установки та фіксації залежно від анатомічного варіанту ЛДГК), дає змогу досягти хороших та відмінних косметичних і функціональних результатів; мінімізувати кількість післяопераційних ускладнень. Дослідження виконано відповідно до принципів Гельсінської декларації. Протокол дослідження ухвалено Локальним етичним комітетом зазначених у роботі установ. На проведення досліджень отримано інформовану згоду батьків дітей. Автори заявляють про відсутність конфлікту інтересів.