Aplikovaná tělesná výchova v USA v první polovině 20. století American adapted physical education in the first half of the 20th century - Martin Kudláček (Palacky University, 2006)
Aplikovaná tělesná výchova se v USA vyvinula z léčebné, zdravotní tělesné výchovy. Původní vliv švédské léčebné tělesné výchovy na americké vysoké školy mají "na svědomí" Hartwig Nissen (1855–1924), Nils Posse (1862–1895) a William Skarstrom (1896–1951). Mezi první americké průkopníky zdravotní tělesné výchovy patřily Lilian Curtis Drew a Louisa Lipin. Korektivní přístup zdravotní tělesné výchovy byl dominantní v období 1920–1950. Vůdčími osobnostmi té doby byli Charles Kosman (1879–1977), George Stafford (1894–1968) a Josephina Rathbone (1899–1989). Tito odborníci v té době velmi úzce spolupracovali s fyzioterapeuty. Velký počet veteránů z druhé světové války způsobil významné změny v přístupu k pohybovým aktivitám osob se zdravotním postižením. Toto později vedlo k oddělení korektivní fyzioterapie od aplikované tělesné výchovy v roce 1952. Adapted physical education in the U. S. has evolved from medical, corrective gymnastics. The original influence of Swedish gymnastics was passed on to American Universities via Hartwig Nissen (1855-1924), Nils Posse (1862-1895) and William Skarstrom (1896-1951). The first American leaders of corrective gymnastics were Lillian Curtis Drew and Louisa Lippitt. The corrective approach was the philosophy of physical education for students with special needs from the 1920 till the 1950. Leaders of APE in that era were Charles Lowman (1879-1977), George Stafford (1894-1968) and Josephine Rathbone (1899-1989). They very closely cooperated with physical therapists. A great number of World War II veterans influenced the major changes in sport for people with disabilities. World War II significantly changed the approach to physical activities for people with disabilities, which led to the separation of corrective physical therapy and adapted physical education in 1952.