UTILIZAREA TEHNOLOGIILOR INFORMAŢIONALE ŞI COMUNICAŢIONALE LA ORELE DE ISTORIE - USM ADMIN (Moldova State University, 2017)
Comunicarea face referire la integrarea mijloacelor, tehnologiilor informaţionale şi comunicaţionale (TIC) în cadrul procesului de formare a competenţelor specifice la istorie, ca practică de succes în activitatea mea ca profesor de istorie şi educaţie civică. Drept argument pentru această preocupare este Recomandarea Consiliului Europei cu privire la pre- darea istoriei în secolul XXI, despre creşterea accesului tinerilor la tehnologiile informaţionale şi comunicaţionale atât la şcoală, cât şi în afara orelor de curs, despre necesitatea formării unui individ competitiv în societatea informaţională. În acest scop, pentru desfăşurarea orelor de istorie, profesorul dispune de mijloace TIC, cu ajutorul cărora realizează şi valorifică o bancă informţională ce conţine resurse didactice integrate în cadrul situaţiilor didactice şi elementelor de conţinut disciplinar. S-a constatat, în urma unor evaluări şi sondaje, că utilizarea materialelor multimedia la ora de istorie a dus la obţine- rea unor câştiguri educaţionale: sunt consolidate abilităţile de cercetare şi capacităţile intelectuale, sporesc cunoştinţele şi abilităţile în utilizarea tehnologiei informaţiei, creşte interesul şi angajarea elevilor în procesul educaţional. Se menţionează existenţa unor limite ale posibilităţilor de utilizare TIC ce nu pot fi depăşite decât prin menţinerea unui rol important al profesorului în achiziţia, prelucrarea şi utilizarea informaţiilor, în acţiunea de formare a deprinderilor şi abilităţilor practice. De aceea, interesul acordat dezvoltării competenţei tehnologice depăşeşte etapa instruirii iniţiale în profesie şi se inserează pe parcursul întregii cariere didactice, necesitând o redefinire continuă a obiectivelor formării. Cuvinte-cheie: informaţie, abilităţi, tehnologii, lecţie de istorie.