DETERMINAREA CONDUCTIVITĂŢII SUDORII ÎN DIAGNOSTICUL FIBROZEI CHISTICE - EXPERIENŢA CENTRULUI REGIONAL SCUC "GRIGORE ALEXANDRESCU" - Elena Roxana Smădeanu; Simona Elena Moşescu; Carmen Zăpucioiu; Dumitru Orăşeanu (Amaltea Medical Publishing House, 2017)
Introducere. Testul sudorii este metoda standard pentru diagnosticul fibrozei chistice (FC). Metoda conductivităţii reprezintă o alternativă ce nu este încă acceptată ca metodă de diagnostic, în ciuda corelării sale bune cu titrarea clorului (Cl-). Scopul lucrării este de a evidenţia valorile de referinţă ale acestei metode, diferită faţă de cele utilizate pentru metoda Gibson-Cooke şi de a aprecia capacitatea metodei conductivităţii de a discrimina pacienţii cu şi fără FC. Metode. Conductivitatea sudorii a fost determinată pentru 2.180 de pacienţi în cadrul Secţiei de Pneumologie a Spitalului clinic de Urgenţă pentru Copii "Grigore Alexandrescu" din Bucureşti în perioada ianuarie 2000 - iunie 2015. Diagnosticul de FC a fost stabilit pe baza manifestărilor clinice sugestive asociate cu două teste ale sudorii (TS) pozitive şi/sau cu testarea genetică. Testul a fost considerat pozitiv la o valoare ≥ 75 mmol/L, conform recomandărilor producătorului aparaturii utilizate (Wescor). Pacienţii au fost împărţiţi în trei loturi: primul lot a cuprins pacienţii la care s-au obţinut valori ≤45 mmol/L NaCl, al doilea lot, cei cu valori între 46 şi 65 mmol/L, iar cel de-al treilea lot a cuprins pacienţii la care s-au obţinut valori > 65 mmol/L. Curba ROC a fost utilizată pentru a determina valoarea prag ce discriminează pacienţii cu şi fără FC. Rezultate. Nici un pacient cu FC nu a fost identificat în primul lot. În cel de-al doilea lot a fost diagnosticat un pacient cu FC forma atipică. 80 de pacienţi cu FC au avut valori ale testului sudorii mai mari de 65 mmol/L, dintre acesţia, la 79 s-au obţinut valori mai mari ca 75 mmol/L. Valoarea prag pentru o predicţie optimă a diagnosticului de FC a fost stablită ca fiind de 76 mmol/l, cu o arie de sub curbă de 0,999, p<0,000, ceea ce încadrează metoda ca fiind excelentă în a depista pacienţii cu FC, cu o sensibilitate şi specificitate de 97%. Concluzie. Valorile conductivităţii sudorii sunt mai mari faţă de cele obţinute prin titrarea Cl-, aceasta fiind necesară şi obligatorie în cazurile echivoce.