ГОСТРЕ ПОШКОДЖЕННЯ НИРОК У ПЕРЕДЧАСНО НАРОДЖЕНИХ ДІТЕЙ: ПЕРИНАТАЛЬНІ ЧИННИКИ РИЗИКУ - A. Frunza (Bukovynian State Medical University, 2019)
Вступ. Гостре пошкодження нирок (ГПН) є одним з найбільш загрозливих проявів синдрому поліорганної недостатності у новонароджених критично хворих дітей, особливо за умов їх передчасного народження. Частота діагностування ГПН у пацієнтів відділень інтенсивної терапії новонароджених складає від 18 до 70 %. ГПН у новонароджених дітей асоціюється з високим ризиком смертності, тривалою госпіталізацією, несприятливими ранніми та пізніми наслідками. Мета дослідження. Встановити перинатальні чинники ризику формування ГПН у критично хворих передчасно народжених дітей. Матеріали та методи дослідження. Проведено ретроспективний аналіз даних обмінних карт вагітних, історій пологів та історій розвитку новонароджених у 46 критично хворих передчасно народжених дітей з оцінкою за модифікованою шкалою NEOMOD більше 7 балів. І групу дослідження склали 23 дітей з ознаками ГПН, ІІ групу дослідження - 23 дітей без ознак ГПН. Діагностика ГПН у новонароджених проведена згідно рекомендацій міжнародної групи експертів Kidney Disease: Improving Global Outcomes з модифікацією J. G. Jetton та D. J. Askenazi (2015). Для встановлення зв'язку між перинатальними чинниками ризику та формуванням ГПН у дітей здійснено логістичний регресійний аналіз з розрахунком коефіцієнту співвідношення шансів (КСШ) та його 95 % довірчого інтервалу (95 % ДІ). Результати дослідження. У ході дослідження не встановлено статистичної значимості жодного окремого несприятливого фактора анамнезу, соматичної та гінекологічної патології у матері щодо формування ГПН у передчасно народжених дітей, але відмічено тенденції до більшої частоти їх народження від матерів із віком старше 35 років, при неплідді та серцево-судинній патології у матері. Розвиток ГПН у передчасно народжених дітей асоційований з наявністю загрози мимовільного викидню (КСШ 4,68; 95 % ДІ 1,28-16,98, р=0,0189) й загрози передчасних пологів (КСШ 5,64; 95 % ДІ 1,31-24,32, р = 0,0203), анемії у матері (КСШ 5,31; 95 % ДІ 1,49-18,84, р = 0,0097), а також, відсутністю антенатальної профілактики респіраторного дистрес-синдрому (КСШ 4,68; 95 % ДІ 1,29-16,98, р = 0,0189). Продемонстровано статистично значимі асоціації ГПН у дітей, які народилися раніше фізіологічного терміну гестації, з внутрішньочерепними крововиливами (КСШ 5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451), раннім неонатальним сепсисом (КСШ 5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451), анемією (КСШ 6,75; 95 % ДІ 1,26-36,03, р = 0,0254), геморагічним синдромом (КСШ  5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451) та зниженою толерантністю до їжі (КСШ 3.56; 95 % ДІ 1,05-12,05, р = 0,0417).             Встановлено статистично значимі асоціації формування ГПН у критично хворих передчасно новонароджених дітей з призначенням свіжозамороженої плазми (КСШ 5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451), еритроцитів (5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451), петльових діуретиків (5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451) та антибактеріальних препаратів групи карбапенемів (5,6; 95 % ДІ 1,04-30,21, р = 0,0451). Висновки. Формування ГПН у критично хворих передчасно народжених дітей має мультифакторну етіологію, яка більше пов'язана з несприятливим перебігом гестаційного періоду, відсутністю антенатальної стероїдної профілактики респіраторного дистрес-синдрому, розвитком поліорганної недостатності після народження та застосуванням потенційно нефротоксичного лікувального комплексу. Подальші дослідження нададуть можливість створити комплексний алгоритм прогнозування розвитку ГПН у пацієнтів відділень інтенсивної терапії з урахуванням можливих перинатальних чинників ризику.