ОСОБЛИВОСТІ ФУНКЦІОНАЛЬНОГО СТАНУ СТУДЕНТІВ СПЕЦІАЛЬНОЇ МЕДИЧНОЇ ГРУПИ - В.В. ПІЧУРІН (Alfred Nobel University Publisher, 2020)
У статті викладено результати дослідження функціонального стану студентів 17-20 років спеціальної медичної групи. Проведено аналіз наукової літератури, який свідчить про значне зростання хронічних захворювань серед студентської молоді. Зазначено важливість і необхідність роботи педагогів-науковців, викладачів-методистів та фахівців у галузі фізичного виховання, які ведуть інтенсивні пошуки шляхів удосконалення системи фізичного виховання молодого покоління. Акцентовано увагу на важливості перебування системи фізичного виховання і медицини в процесі постійного вдосконалення, щоб підтримувати здоров'я студентів на належному рівні. Підкреслено роль функціонального стану живої системи, який визначає рівень життєдіяльності організму, системну відповідь на фізичне навантаження та інші фактори, дає змогу оцінити рівень адаптації до навколишнього середовища. Розглянуто важливу роль частоти серцевих скорочень як основного інформативного показника функціонального стану на заняттях з фізичної культури. У дослідженні використано такі методи: теоретичний аналіз та узагальнення науково-методичної літератури, педагогічне спостереження, функціональні тести, математична статистика. Функціональний стан (ФС) досліджено за допомогою таких показників: проба Штанге, проба Генчі, ЧСС (частота серцевих скорочень), СТ (систолічний тиск), ДТ (діастолічний тиск), індекс Руф'є (ІР), ортостатична проба, індекс Робінсона (ІРоб.), індекс Кетле, індекс Кердо, КЕК (коефіцієнт економізації кровообігу). Проведено адаптацію оцінок деяких функціональних проб та індексів. Виявлено задовільний стан студентів з тенденцією до незадовільного, що може свідчити про низький функціональний резерв серця, відсутність тренованості. Обґрунтовано серцево-судинну систему як головну, яка забезпечує адаптацію та лімітує розумову і фізичну працездатність. Доведено важливість дослідження індексу Руф'є, індексу Кердо, індексу Робінсона та КЕК для оцінки та контролю функціонального стану, адаптаційних можливостей організму