Стан фізичного виховання на Волині в 1920-1930 рр. - Eduard Vylchkovsky; Anatolii Volchinsky; Serhii Kozibrotsky (Lesya Ukrainka Volyn National University, 2017)
Кожній суспільній формації притаманна своя система фізичного виховання, рівень розвитку якої зумовлений рівнем матеріальної й духовної культури суспільства. Українська національна система фізичного виховання має глибокі історичні корені. У процесі історичного розвитку виробилися народні самобутні ігри та фізичні вправи, які, на жаль, за останні роки великою мірою розгублені й забуті. Мета дослідження - виявити стан фізичного виховання на Волині в 1920-1930 рр. Аналіз та узагальнення архівних документів дав підставу зробити висновок, про те, що в 1920-1930 рр. на Волині існувало багато спортивних клубів різних національних меншин, зокрема українські клуби «Гарт», «Стир», «Горинь» та організація «Пласт», польський спортивний клуб «Сокіл», чеський - «Сокіл», російські клуби в Луцьку й Рожищі, єврейські - «Теміда», «Хароель», «Шомрія», «Хазмонея». У багатьох містах з'являються військово-спортивні клуби (Луцьк, Володимир-Волинський, Бережне, Рівне). Частина населення об'єднується в клуби з чітко визначеним спортив-ним ухилом (Волинська окружна спілка футболістів). Також створю-валися клуби на основі професійних ознак: поліцейський спортивний клуб, спілка фізичних вихователів. При клубах функціонували різноманітні спортивні секції, а члени клубів брали активну участь у спортивних змаганнях. У цей період існувало багато програм і директивних указівок із військової підготовки учнів у гімназіях і школах. Регулярно організовувалися літні табори, де вивчали (муштру формальну; школу стрільби, науку про зброю; науку про зброю, бойовий вишкіл; стрільбу, вишколення бойове; читання військових карт; військову історію XVIII ст.; володіння багнетом й ін. Отже, фізичне виховання цього часу було систематизованим та мало спортивний і воєнізований характер.