Hipertermijos ir dehidratacijos poveikis suaugusiųjų griaučių raumenų nuovargiui atliekant maksimalaus intensyvumo izometrinius pratimus - Kazys Vadopalas; Marius Brazaitis; Albertas Skurvydas; Nerijus Eimantas (Lithuanian Sports University, 2018)
Tyrimo tikslas - nustatyti hipertermijos ir dehidratacijos poveikį nesportuojančių vyrų ir moterų griaučių raumenų funkcijoms, ištirti rehidratacijos poveikį centriniam (CNS) nuovargiui hipertermijos sąlygomis atliekant didelio in- tensyvumo ﬁ zinį krūvį. Tiriamieji - suaugę aktyviai nesportuojantys vyrai (n = 10) ir suaugusios aktyviai nesportuo- jančios moterys  (n = 10). Vyrų amžius 22,2 ± 3,4 m., kūno svoris 75,1 ± 8,0 kg, ūgis 177,6 ± 7,2 cm. Moterų amžius 21,2 ± 2,4 m., kūno svoris 64,84 ± 8,4 kg, ūgis 170,8 ± 2,5 cm. Atlikti trys tyrimai - vienas kontrolinis ir du eksperimentiniai. Eksperimentinio hipertermijos tyrimo metu buvo su- keliama organizmo hipertermija ir dehidratacija (tiriamieji 45 min sėdėjo panirę iki juosmens šiltoje vonioje, kurios vandens temperatūra 44 ± 1  C). Eksperimentinio rehidratacijos tyrimo metu ta pačia metodika sukeliant hipertermiją buvo atliekama peroralinė organizmo rehidratacija 1000 ml 37° C NaCl 0,9% tirpalu. Maksimalus valingosios jėgos izometrinis krūvis truko 120 s (MVJ-2 min): kas 15 s raumuo buvo stimuliuojamas elektros impulsais - stimuliaci- jos trukmė 250 ms, dažnis 100 Hz, įtampos dydis 85-105 V. Registruotas raumenų maksimaliosios valingos jėgos (MVJ) momentas (N•m) ir centrinės aktyvacijos santykis (CAR%): CAR% = MVJ / (MVJ + TT - 100 Hz) × 100. Sukėlus hipertermiją, dehidrataciją ir atlikus rehidrataciją hipertermijos sąlygomis rektalinė vyrų ir moterų kūno temperatūra vidutiniškai padidėjo ~3°C (p < 0,001). Eksperimentinio hipertermijos tyrimo metu vyrai vidutiniškai neteko 1,17 ± 0,4% kūno masės (I°   dehidratacija), moterys - 0,62 ± 0,13%. Išanalizavus ﬁ ziologinį (šilumos) indek- są (FSI) nustatyta, kad vyrai patyrė vidutinio ir aukšto lygio ﬁ ziologinį stresą (hipertermijos atveju - 6,42 ± 0,71, rehidratacijos - 7,16 ± 0,91). Moterys patyrė aukšto lygio ﬁ ziologinį stresą (hipertermijos atveju - 8,85 ± 1,13, rehidratacijos - 8,38 ± 0,98). MVJ krūvio pabaigoje visais atvejais sumažėjo reikšmingai (p < 0,001), palyginti su prieš krūvį nustatytais rodikliais. Atsigavimo metu, praėjus 15 s po krūvio, jėga grįžo į pradinį lygį. Dviejų veiksnių dispersinė analizė atskleidė, kad analizuojamų jėgos rodiklių pokytis priklausė nuo laiko (p < 0,001), o hipertermijos dydžio ir sąveikos tarp jų rezultato reikšmingai nepaveikė (p > 0,05). Išanalizavus raumenų valingos aktyvacijos rodiklius pastebėta, kad hipertermija (p < 0,05) ir rehidratacija (p < 0,01) reikšmingai sumažino CAR%, palyginti su prieš krūvį nustatytu. Taikydami pasyvaus raumenų šildymo metodiką, sukėlėme tiriamųjų organizmo hipertermiją ir I° dehidrataciją. Hipertermija padidino centrinį nuovargį. Eksperimentinių hipertermijos ir rehidra- tacijos tyrimų metu MVJ nuovargis kito vienodai. Po prieškrūvinės rehidratacijos hipertermijos sąlygomis vyrų ir ir moterų centrinis nuovargis padidėjo atliekant MVJ-2 min. Raktažodžiai: hipertermija, izometrinis krūvis, dehidratacija, rehidratacija, centrinis nuovargis.