Cauză rară de obstrucție de tract digestiv superior - importanța unei abordări multidisciplinare - Livia E. Brezeanu; Oana M. Guță; Raluca M. Vlad; Anatolie Nidelcu; Mirela Pavelescu; Daniela Păcurar (Amaltea Medical Publishing House, 2019)
Introducere. Sindromul de arteră mezenterică superioară este o cauză rară de obstrucție intestinală. Prezentare de caz. Un adolescent în vârstă de 17 ani a fost spitalizat în iulie 2018 în Departamentul Pediatrie al Spitalului Clinic de Urgență pentru Copii "Grigore Alexandrescu" din Bucureşti pentru vărsături recurente și epigastralgii. Durerile abdominale au debutat cu 5 ani anterior, sunt prezente cvasiconstant, aparent după apendicectomie, şi de aproximativ un an asociază pirozis, disgeuzie, vărsături recurente și senzație de plenitudine postprandială. Inițial, se stabilește diagnosticul de gastrita acută cu Helicobacter pylori și se inițiază triplă terapie, cu remiterea parțială a simptomatologiei. Din cauza simptomatologiei cronice digestive, pacientul își limitează aportul alimentar, cu scădere ponderală consecutivă. La examenul clinic, se remarcă fenotip marfanoid, deformarea cutiei toracice, abdomen excavat, dureros în epigastru și clapotaj. Investigațiile de laborator sunt în limite normale. Tranzitul baritat esogastroduodenal evidențiază stază gastrică importantă cu stomac alungit, dilatare duodenală cu pasaj distal lent. Ecografia abdominală arată reducerea marcată a distanței aorto-mezenterice. La endoscopia digestivă superioară se observă reziduu baritat la 24 de ore de la efectuarea tranzitului și spasm piloric, fiind imposibil pasajul în duoden. Computer tomografia abdominală confirmă obstrucția intestinală la nivelul celei de-a treia porțiuni duodenale prin compresie vasculară la nivelul unghiului aorto-mezenteric, descoperire radiologică specifică sindromului de arteră mezenterică superioară. Se practică tratament chirurgical laparoscopic, cu evoluție postoperatorie favorabilă. Concluzii. Deși este o entitate rară, obstrucția duodenală prin pensă aorto-mezenterică trebuie luată în considerare în diagnosticul diferențial al vărsăturilor recurente. Un diagnostic radiologic precoce evită consecințele negative asupra statusului nutrițional și asupra calitații vieții la pacienții cu această patologie.